- Godmorgen. - Godmorgen.
Kan du stave til papegøje?
- Papegøje. F-U-G-L. - F-U-G-L. Forkert.
- Forkert? - Forkert, moster Trish. Prøv igen.
- Hvad er der til morgenmad? - Er det min tur?
Donna har låst sig inde på badeværelset. Gider du at få hende ud?
- Min yndlingsrolle: Den onde stedmoder. - Nemlig.
- Her er lidt køligt. - Ja, jeg ser lige på det. Laver du morgenmad?
- Moster Trish sagde, at det var min tur. - Du skal ikke kalde hende moster Trish.
Jeg har bedt dig om at kalde hende noget andet, siden du kom.
- Bruce... Gamle vaner er svære at tage livet af. - Ja, de er.
Min mor kalder hende altid Trish. Mormor kaldte hende Trish.
Men moster Pat hader det. Hun synes, at det er déclassé.
Déclassé?
- Vil du ikke kalde hende Pat? - Jeg vil prøve. Hjælper du med morgenmaden?
- Gerne. Kom. - Hvad betyder déclassé?
- Jeg hørte, at mor og far ringede i går? - Ja, de gjorde.
- Donna. - Øjeblik, Pat.
Vi kommer for sent igen. Du skal også bruge min eyeliner, og den har jeg.
- Her. - Tak.
Du ser godt ud. Husk ikke at overdrive det.
Godt. Vi har æg, pølser, bacon, dildpickles. Hvad vil du have?
- "Toast'em!" - Nej, ikke nu igen.
Jeg laver mad, du dækker bord.
- Færdig. - Et mesterværk.
- En ren Picasso. - Nej, så ville din næse sidde derovre.
Må jeg låne den?
- Du ligner en eskimo! - Jeg er fra Californien. Jeg er ikke vant til det.
Surfertøs... Ugen inden du kom, var temperaturen over 17 i seks minutter.
Når der er så koldt indenfor, bliver du glad for det udenfor.
- Bliver der aldrig varmt i Chicago? - Den bemærkning vil du fortryde til august.
- August? Jeg skal hjem inden August. - Hvis jeg fik min vilje, blev du her.
Pat... Hvad tager du på i aften?
- Sidste års løn. - Så dyr var den heller ikke.
- Ikke det? - Hvad tager du på, far?
- Min smoking. - Fra brylluppet?
- Ja, den. - Han har aldrig forstået det med mode.
- Den er et år gammel. - Han er flot på bryllupsbillederne.
- Fornuftens stemme. - Jeg er enig.
- Flot, men kedelig. - Jeg er enig.
- Hov, du er på min side. - Kvinder har lov at ombestemme sig.
Nej tak. Vi tager den næste.
Godt. Hvem kører mig på arbejde?
- Det gør jeg. - Så går vi.
Alle stiger ind!
Tak, frue.
Spænd sikkerhedsselen.
Pas nu på, skat. Du ved nok, hvad der skete med Narcissos.
- Hvad for en nar? - Græsk mytologi.
Han var så betaget af sit spejlbillede i en dam, at han faldt i og druknede.
- Det er kun drenge, der er så klodsede. - Det har du ret i.
Hvad er det?
Alle nye bygninger har problemer.
Men vi får ram på problemerne, inden de får ram på os, ikke?
- Ikke? - Jo.
Vent lidt!
- Farvel, skat. - Hav en god dag.
- Tak for turen. - Farvel, far.
Hej, hvordan går det?
- Godmorgen, Bruce. - Godmorgen.
- Hej, Bill. Hvad er der i vejen med varmen? - Jeg ser på det. Det er nok termostaten.
Fik s den og se på elevator nummer 15.
- Den hakker lidt i det. - 15? Ja.
GWS CENTER BYGGEPROJEKTER
- Helen! - Vent lidt!
Helen!
Helen! Helen!
Fedt! Så behøver jeg ikke at tage hen i den åndssvage skole i dag.
- Nej. - Kom. Vi fanger dem ved udgangen.
INDGANG TIL GALLERIA
Vores 15 elevatorer skal transportere cirka 12.000 personer om dagen...
- Skynd jer! - Jeg kommer nu!
Vent, Donna!
Kom nu!
Velkommen, mine damer og herrer, til et kig ind i fremtiden.
- Taxi! - Hej! Hvordan går det?
- Hvor er jeg glad. - Der er vildt varmt herude.
Der er de! Helen!
Helen!
Der er hende Donna og hendes åndssvage kusine. De kommer for sent igen.
Så er det nok, Marcie.
- Hej, Donna. - Scott.
Undskyld.
Det er din tur på mandag. Du får to sjove uger som pilot i The Enterprise.
- To uger? - To unger, to uger. Ligesom jeg...
Kom nu, mor. Vi kommer for sent.
Farvel.
Vi betragter faktisk bygningen som en by. En tryg, effektiv metropol,
der bringer os ind i det 21. århundrede.
PATRICIA WILSON-GARDNER GALLERI
Et øjeblik.
- Hej, Mary. - Hej.
- Konihchihwa - Konihchihwa
- Har du betalt varmeregningen? Her er iskoldt. - Ja, det er underligt. Der er varmere udenfor.
- Hvorfor flytter de Todds ting? - Takamitsu vil ikke have dem ved sine værker.
Tager han så ansvaret for postmoderne neo-abstrakt kunst for 26.000 dollar?
- Du gav ham frie hænder. - Er det hele klart?
Ja, det hele er klart. Fald nu ned. Sæt dig ind og slap af.
- Intet går galt. - Godt.
- Ikke derhenne! - Der sagde du, at den skulle stå.
- Forsigtig... - Jeg har den!
Det er i orden. Vi har den.
"Intet går galt"...?
Moster Trish... Moster Trish!
Carol Anne?
- Kommer du til min fest i aften? - Nej.
- Hvorfor ikke? - Hun kommer ikke til vores fest.
Hun skal passe Carol Anne, fordi hendes mor holder fest.
- Det sagde hendes mor til mor. - Det er min fest, ikke vores.
Hør her... Pat er ikke min mor. Hvis jeg ville med, kom jeg.
- Bruce. Har du et øjeblik? - Hvad er der, Nath?
Der er lige noget, du skal se.
Hvor skal vi hen?
Spejlet er knust. Så skift det ud.
Det er ikke bare det spejlpanel. Det er alle fra stueetagen og op til toppen.
Hej, Nathan... Mr Gardner. Der er noget, I skal se.
MONACO EJENDOMME
Is? Hvordan fanden kan det gå til?
Jeg håbede, at De kunne forklare det, Mr Gardner.
Sally... Ring til firmaet, der står for varme- og klimaanlæg.
Og bed Stan om at komme hen til mit kontor med planen over udluftningssystemet.
Skal ske, Mr Gardner.
Hvorfor går du på Seatons skole for særlinge?
- Den er for kloge børn, ikke særlinge. - Derfor går du der ikke... Kæft.
Martin!
- Der er hun! - Ja, godt.
Tak, Mrs Moyer.
- Bøh! Har du set nogen spøgelser for nylig? - Lad hende være.
- Er du strisser? - Pas lige på, narrøv!
Scott! Luk den dør.
Hvor er du déclassé
Fandens! Carol Anne...
Ja, ungerne er begyndt at drille hende.
Jeg håbede, vi kunne holde hendes spøgelser i skabet. Det gør ikke mit job nemmere.
- Det er derfor, du får så høj løn. - Meget morsomt, Deborah.
- Du kan da tilkalde en eksorcist. - Endnu morsommere.
Donna! Jeg er ked af, at du ikke kommer med til festen. Det havde jeg håbet.
- Scott! Min ridder på den hvide bums. - Klap nu i, Marcie. Lad dem være.
- Vi kunne jo se en film i morgen? - Det kan godt være. Ring til mig.
- Tak... - Han stønner stadig.
Bare Dusty var lige så vild med mig.
Jeff er hele tiden i brunst. Jeg må nærmest give ham mundkurv på. Dødssygt.
- Kan han ikke hjælpe Dusty på gled? - Kan du håndtere det?
- Det ville da være fedt at prøve. - Tag jer sammen, piger.
Det er Chopins anden klaverkoncert.
I tror nok alle sammen,
at den blev skrevet af et gammelt fjols, der lignede Dr Seaton, ikke?
Men det blev den ikke.
Freddy Chopin komponerede den faktisk, da han var 19 år.
Da havde han allerede skrevet meget.
Han havde spillet efter gehør og fundet på melodier, siden han var seks år.
Som otteårig skrev han den første af flere polonæser.
Og da han var så gammel som 12 år, blev han bedt om at spille for den russiske zar.
Skræmmende, ikke? Selv for en erfaren 12-årig.
Her er vores elever begavede børn med følelsesmæssige problemer. De skal åbne sig.
Vi prøver at vise dem, at mange berømte genier har haft de samme problemer.
Det gør dem trygge at vide, at de ikke er så anderledes.
Om lidt hører de, at Chopin var hæmmet af generthed, som han overvandt med musik.
Undskyld, men den lille, lyshårede pige stirrer på spejlet, som om hun kan se os.
- Tror De, at hun kan? - Nej.
- Men De tror, at hun kigger på Dem? - Ja.
Det er et af hendes mere tvivlsomme talenter: At få folk til at tro alt muligt.
- Har hun nogensinde...? - Lad os tale videre udenfor.
Hun er et spændende tilfælde, Carol Anne. Ret ligevægtig. Yderst intelligent.
- Hendes IQ er over 150. Hun er fantasifuld. - Det er de fleste intelligente børn.
Ja, men selv de kvikkeste lader sig skræmme tilbage til virkeligheden af voksne.
"Far! Der står en lilla ko udenfor." "Er du vanvittig? Ud med dig."
Carol Anne adskiller sig fra de fleste af vores små genier.
Hun er i stand til at projicere sine fantasier. Overbevise andre om, at den lilla ko er virkelig.
Hun overbeviste angiveligt et helt kvarter om, at det var hjemsøgt. Det kalder jeg et talent.
Kan hun skabe massehysteri?
Ikke rigtig. Det er snarere massehypnose.
Jo mere jeg arbejder med hende, eller prøver... Barnet er umuligt.
Jo mere bliver jeg overbevist om, at hun kan fremkalde massehypnose.
- Har De hypnotiseret hende? - Kun én gang.
Det var skræmmende for os begge.
Jeg begyndte at opleve det, hun så.
Tangina!
Du godeste! Han har fundet hende.
Han har fundet hende!
Undskyld. Drik bare jeres te færdig. Jeg er nødt til at gå.
Mor! Hvor er du? Jeg kan ikke se dig. Hvor er du, mor?
Han er efter mig, mor. Han er efter mig. Jeg er bange!
Ja, jeg løber. Jeg kan ikke finde dig. Han kommer tættere på.
- Hvem? - Manden! Den grimme mand!
Jeg har dig, Carol Anne. Du er i sikkerhed.
Du er på dit værelse i Cuesta Verde. Du er i sikkerhed.
Der sker ikke noget.
Carol Anne... Fortæl mig, hvad der skete lige før.
Jeg skulle føre manden ind i lyset. Der er så koldt.
Jeg hørte dem snakke. De sagde, at det var min fars skyld, på grund af husene.
De huse, som far byggede på deres grave.
De sagde, at jeg skulle føre dem ind i lyset.
- Hvorfor skal du føre dem? - Fordi jeg blev født i huset.
- Robbie! Robbie! De er efter dig, Robbie! - Rolig.
Nu tæller jeg til tre, og når jeg knipser med fingrene, vågner du.
Du vil ikke kunne huske noget af det her. En...
..to... tre.
- Hvordan har du det? - Godt.
Carol Anne? Med ét ord... Hvordan har du det allerinderst inde?
- Med ét ord. - Det ved jeg ikke.
Tjo... Ensom, måske?
Ensom?
Ja, hvorfor ikke? Det er da også ensomt at være væk hjemmefra.
Ja. Moster Tri... Pat. Pat og Bruce og Donna er rigtig søde,
men jeg savner min mor og far. Selv min bror.
- Det gjorde du godt. - Hvad?
- Du fik mig til at se i spejlet. - Det var ikke mig.
Det var det, han mente: Manipulation.
- Hvad så du på, så jeg vente mig om? - Ikke noget.
- Du så på noget, Carol Anne. - Jeg vil ikke snakke om det.
Hvis man snakker om det, der generer én, forsvinder det.
- Nej, hvis man snakker om noget, sker det. - Hvem siger det?
Forsvind!
- Har du det godt? - Ja... Ja.
Hvad skete der? Hvad knuste spejlet?
En lille demonstration af massehypnose.
Hun fik mig til at tro, at jeg så et krus fra mit bord flyve hen og ramme spejlet,
mens hun fik jer til at knuse det.
Er det ikke flot?
Har jeg fortalt dig, hvordan man får små piger til at le?
Aldrig? Nå, men det kræver ret megen øvelse.
Allerførst skal man... kilde dem lige her, under ribbenene.
Du skal ikke tænke på det pjat med syv års ulykke. Det er ammestuesnak.
- Det var ikke mig, der knuste det. - Nej.
Men ved du hvad? Hvis den gamle nørd var min psykolog, så havde jeg gjort det.
- Det var ikke mig. Det var ham. - Dr Seaton?
Nej.
Jeg har ikke lyst til at snakke om det. Er det i orden?
Det er i orden.
- Hvordan har Carol Anne det? - Det ved jeg ikke.
Hvordan ville du have det, hvis en kvaksalver sagde, at du havde overnaturlige evner?
Kan du huske ham, der var i alle talk showene? Fra Israel eller sådan noget.
Han kunne bøje nøgler, reparere ure. Han tog Polaroid billeder af sig selv i mørke.
- Carol Anne er måske... - Nej, Pat. Du må ikke også begynde.
Giv dog barnet en chance. Først bruger din svoger hende som syndebuk
- for sine faldefærdige huse. - Steven har da ikke...
Steven og din søster har gjort livet til et helvede for hende med sære medier og heksedoktorer.
Sære medier og heksedoktorer? Helt ærligt.
Pat, min egen. Du er den eneste fornuftige i hele din familie.
Lad ikke den opblæste psykolog bilde dig ind, at hun er Carrie eller Houdini eller sådan noget.
Hør her, Bruce. Der er ingen, der ved, hvad der faktisk skete den eftermiddag.
- Vi skulle måske ikke lade pigerne være alene. - Vi skulle måske glemme ferniseringen.
Vær nu ikke så dum.
Vi er begge dumme. Du er nervøs for ferniseringen, og min bygning krakelerer.
Netop. Og, at min søster pressede os til at passe ungen, var lige, hvad vi manglede.
Jeg har ikke noget imod at have huset fuldt af smukke kvinder. Jo flere, jo bedre.
- Så skaf os en hushjælp. - Svensk, omkring 24 år.
- Knap 160 cm... Det kan man kalde pres. - Få så det tøj på.
Hvad har jeg nu sagt?
Hej, skat. Må jeg få et godnatkys?
Så er jeg klar.
- Kan du nu sove godt? - Godnat.
Jeg kommer nu.
Hun er vild med ham. Jeg ser hende hver dag. Jeg mener det.
- Hun følger hele tiden efter ham. Ja... - Gider du at gøre mig en tjeneste?
- Ingen spøgelseshistorier i aften, vel? - Det er i orden.
- Mener du det? Godt. Hej. - Ja! Hej.
Min far. Det ved jeg ikke.
Ikke dårligt.
Glem det. Men efter ferniseringen...
Jeg ved godt, at det bliver en fed fest, men jeg kan ikke.
Jeg passer en møgunge. Hun er ikke engang familie. Jo, men altså ikke rigtig.
Hvis Scott ringer fra festen, kan det godt være, at jeg vil tale med ham.
Godt. Farvel.
- Hvad laver du? - Lytter.
- Tag dog med til Martins fest. - Det kan jeg da ikke.
- Jeg dækker over dig. De finder ikke ud af det. - Hvis de opdager det, får vi ballade.
Det kan jeg godt klare.
Jeg mente ikke det, jeg sagde i telefonen.
Jeg har ikke noget imod at være "ikke rigtig familie", hvis vi bare er venner.
Godt.
Takamitsu, der er nogen herhenne, du skal hilse på.
Det ser ud til, at det er en succes, skat.
Pat! Bruce! Dejlig kunst, skøn sushi.
- Dejligt at se dig. - Jeg må tale med dig, Pat.
- Bare rolig. - Bruce... Sparer du på varmeregningen?
Nej. Det er det nye system. Vi forsøger at fjerne fejlene. Godt at se dig.
Du ser dejlig ud. Og husk ikke at overdrive.
Du ser dejlig ud.
- Det kan godt være, at jeg skal blive hjemme. - Smut nu bare. Jeg klarer mig.
- Hvorfor tager du din fars hovednøgle? - Jeg tager brandtrappen, så ingen ser mig.
- Har du nummeret til Martin? - Ja.
- Jeg bliver der ikke længe. - Hyg dig.
- Opfør dig pænt. - Det skal jeg nok.
CAROL ANNES VÆRELSE
- Hej. - Hej.
- Hvad er der? Er anlægget i stykker? - Nej, det er mine forældre.
- Skulle de ikke ud? - Jo!
Min far er sløj, og min mor siger, at hvis hun kan høre festen, er den slut.
Du kunne ikke holde dig fra lækre Scott, hvad?
Ind i buret igen, Marcie. Du skal fodres.
- 50 dollar, så er hun væk. - Den er jeg med på.
- Hej, Donna. - Scott.
Halli, hallo, halløjsa.
- Var det det, jeg risikerede at få ballade for? - Vi kan nok godt finde lidt ballade.
- Dine forældre er ikke hjemme. - Fedt. Hvor mange værelser har I?
- Hold kæft. - Carol Anne er der.
- Er der noget åbent i Galleria? - Glem det. Jeg har ikke det falske id-kort med.
- Hvad er der? - Det er der, min stedmoder holder fest.
- Sikken en lyseslukker, du er. - Er der ikke en pool i bygningen?
- Den er låst om natten. - Men...
G-O-R-I-L-L-A.
Korrekt. Kan du stave til fasan?
- F-A... - Carol Anne...
Carol Anne.
Ha!
Vi er tilbage!
- Lad mig være! - Jeg har dig.
Slip mig! Slip mig!
Du kan ikke slippe væk. Jeg har dig.
Du kan ikke slippe væk.
Vi har brug for dig, Carol Anne.
Kom her, Carol Anne.
Du kan ikke slippe væk. Jeg har dig.
Jeg har dig.
Knus spejlet. Knus spejlet. Knus spejlet.
Jeg har dig.
Nej!
- Hallo. - Dr Seaton?
- Hvem er det? - Carol Anne har brug for Dem.
Kane fandt hende, og det er Deres skyld.
Carol Anne, er du med på linjen? Er det en af dine små narrestreger? Hallo?
- Dr Seaton? Hallo? - Hallo?
Hallo?
- Hvem var det? - En plageånd.
Bruce Gardner, tak, på Michigan Avenue. Min plageånd fra vesten laver numre igen.
Tak.
Kors!
- Hvad var det? - Det er ikke hvad, men hvem.
- Den narrestreg sætter jeg en stopper for. - Hvor skal du hen?
Hen til den fernisering, vi besluttede ikke at gå til. Skru ned for blusset.
Og husk korianderen.
Hallo. Mrs Moyer? Det er Carol Anne.
Er Donna der?
Er De sikker?
Godt. Tak.
VAREELEVATORER
Der er et kamera. Vi går to ad gangen.
Jeg siger til. Løb under kameraet og stil jer op ad døren. Klar?
Nu!
Klar?
Nu!
Er du klar?
Så er det nu!
Skynd dig!
Se på kameraet. Når det røde lys slukker, går I hen til omklædningsrummet. Der er tøjet.
- Hvem skal bruge det? - Det skal du.
Kom.
Carol Anne.
Kom med mig, Carol Anne. Vi har brug for dig. Carol Anne! Carol Anne!
Carol Anne!
OVERVÅGER NU: 70 ETAGE 1-101 BRANDTRAPPE
- Sam... Trappealarmen gik i gang på 70. - Noget på monitoren?
- Det ser ud til, at kameraet heller ikke virker. - Du må hellere se på det.
Kom... Bank på døren og sig, at du så en uhyggelig fyr på 67. etage.
Når han er gået, smutter vi ind.
- Han kommer ud. - Hvor skal han hen?
- Han gik ind i elevatoren. - Vent.
- Så er det nu. - Godt.
Hvad laver du?
Jeg spoler båndet to timer tilbage og skifter fra kamera til video.
Når han kommer tilbage, kan han se to timers videobånd på monitoren.
44. ETAGE SUPERMARKED
- Så går vi. - Har du en nøgle til det?
- Ja, hvorfor? - Øl.
- Jeg vil ikke stjæle. - Jeg har penge.
- Nej. - Jo.
- Aldrig. - Jo.
- Nej. Nej. - Jo.
Jo.
Carol Anne.
Jeg er din ven, Carol Anne.
Carol Anne.
Carol Anne!
Carol Anne. Du skal føre os ind i lyset.
- Carol Anne. Før os ind i lyset. - Lyset!
Carol Anne!
Så går vi.
Kom.
Vil du se lidt panik?
44. ETAGE SWIMMINGPOOL
Imponerende.
Det er politiet. I er omringet. Kom ud med hænderne oppe og bukserne nede.
Hallo, det er lejrchefen. Hold op med at tisse i vandet, Jeff.
Scott var forelsket Og Donna var hans valg
Åh, Donna! Åh, Donna!
Pis.
OVERVÅGER NU: 7 ETAGE 2-7 GARAGE
Carol Anne.
Du skal ikke være bange. Vi gør dig ikke fortræd. Vi elsker dig.
Du er den eneste engel, der kan føre os ind i lyset.
Vi ville aldrig gøre dig fortræd. Aldrig.
Du må ikke stikke af fra mig.
Vi har brug for dig, Carol Anne. Før os ind i lyset.
Carol Anne.
Carol Anne!
Hold op! Hjælp mig!
Carol Anne! Carol Anne!
Donna! Hjælp! Hjælp mig, Donna. Vil du ikke nok?
- Hjælp mig, Donna! Hjælp! - Pis!
- Donna! Hjælp! - Carol Anne!
- Donna, hjælp mig! Hjælp mig! - Carol Anne!
- Hold ud. - Vil du ikke nok hjælpe mig!
Træk, Donna!
Hiv hende op! Jeg har hende. Jeg har hende. Hold ud.
Carol Anne?
- Hold fast i hende. - Hold fast i mig!
- Hiv! - Det kan jeg ikke! Hold fast!
Scott! Scott!
Donna!
- Ryger du mere og nyder det mindre? - Tænker mere og nyder det mindre.
- Der er noget i vejen. - Det må du nok sige.
- Takamitsu har fornærmet alle. - Undskyld, Mr Gardner. Jeg blev lige kaldt op.
En flok unger holder fest i poolen. De siger, at de er gæster hos Deres datter.
Undskyld mig.
Godt. I forlod festen sammen. De lukkede jer ind og gik ud for at slukke kameraet.
Hvor gik de så hen?
- Det ved jeg ikke. - Vi gjorde ikke noget Vi svømmede bare.
- Hvor var Carol Anne? - Ikke sammen med os.
Godt. Få dem tilbage til 56E. Jeg taler med deres forældre senere.
- Ja, Mr Gardner. Kom. - Jeg får husarrest, indtil jeg fylder 40.
Så får du tid til at studere. Så behøver du måske ikke at nøjes med mekanik i år.
- Donna. - Scott?
Donna.
Scott!
- De tog Donna. - Hvem?
- Og Carol Anne. - Hvad er det, du siger? Hvem?
- De tog dem. - Hvem, for fanden?
- Hvad skete der? - Han kom op gennem isen.
- Hvilken is? - Isen på...
..poolen.
Hun har også fået ram på Dem. Det er suggestion, Mr Gardner.
- En post-hypnotisk suggestion. - De tog dem. De tog Donna.
Og de tog Carol Anne. De tog dem begge to.
De tog dem. De tog dem.
Hjælp mig, moster Trish! Hjælp!
Vil du ikke nok hjælpe mig, moster Trish! Hjælp mig!
- Carol Anne? Carol Anne! - Hjælp mig, moster Trish!
- Hun er min! - Nej!
- Hjælp mig! - Hjælp!
- Hjælp mig! - Hold fast. Jeg hiver!
- Hold fast, jeg hiver. - Åh, gud!
- Jeg kan ikke få vejret! - Hold fast, Carol Anne.
- Jeg har dig. Jeg har dig, skat. Hold fast. - Hjælp!
- Hiv, hiv! - Hjælp mig!
- Åh, gud. Hiv! - Få mig ud herfra!
Hold godt fast i hende. Jeg har jer begge to. Hiv! Du må ikke slippe. Hiv!
Forsvind!
- Det er ikke Carol Anne. - Fanden tage dig!
Hold afstand. Hold afstand. Han har pigerne. Nu vil han have jer.
- Hvad snakker du om? - Prædikanten Kane.
Så længe nogen på denne side elsker dem, kan I få dem tilbage.
Hvordan vidste du, at det ikke var Carol Anne?
Det overraskede mig, min egen, at du ikke vidste det.
Hvem fanden er du?
Jeg er en af din svogers sære medier!
Carol Anne og Donna er ikke derinde.
- Der er sgu da noget derinde. - Ja.
Vrede, raseri, ondskab. Det er derinde.
Kan I mærke kulden? Han sluger varmen, energien.
Han samler kræfter. Vi må finde pigerne, inden han bliver alt for stærk.
Hvis Donna og Carol Anne ikke er derinde, hvor er de så?
På den anden side. Inden vi kan finde pigerne, skal vi finde ud af, hvor de kom ind.
Hvor bragte Dr Rasputin Scott hen?
Undskyld. Dr Seaton?
De må have os undskyldt.
Gør så det, du gør.
Godt. Scott... Du skal se på lyset.
Se på lyset.
- Vagtcentralen. - Bert... Det er Gardner.
Find dine mænd. Min datter og niece render rundt i bygningen.
De skal findes hurtigst muligt. Forstået?
Hvabehar?
Fandens! Ja, det er i orden.
Skønt! Først varmen, så strømmen...
..og nu overvågningsmonitorerne.
Åh, Bruce... Det her sker virkelig, ikke?
Det kommer an på, hvem man vil tro på.
Tweedledum eller Tweedledummere.
Scott. Du og Donna er ved swimmingpoolen.
I er ved at gå. Hvor skal I hen?
Til vagtlokalet. Vi så Carol Anne på monitoren.
- Hvilken monitor? - Hun var i garagen.
Pytten... Der kom hænder op af vandpytten!
Hænderne greb os. Hold hende væk fra mig!
Hvilken vandpyt? Hvilken vandpyt, Scott? Hvilken vandpyt?
I garagen. I garagen! I garagen...!
De er mellem dimensionerne. Bag spejlbilleder.
Bag spejle. De stjæler billederne.
Carol Anne! Carol Anne!
Carol Anne!
Lyset! Lyset!
Det er så koldt. Lyset er så koldt!
Hør på mig, Carol Anne.
Find tilbage til dit værelse. Du skal gå tilbage til dit værelse.
Det må jeg ikke for ham. Jeg fryser sådan! Jeg fryser!
Det er godt, skat. Gå tilbage til dit værelse. Løb!
Så er det nok! Stop den latterlige forestilling.
Den er godt nok flot. Carol Anne tænder ilden, og du hælder benzin på.
Du fik det til at ske. Du fik hende til at tale om ham.
Du fik hende til at huske ham. Han var faret vild. Du fik ham hertil.
- Det er jo grotesk. - Det er op til jer.
Tweedledum eller Tweedledummere.
Sig, hvad vi skal gøre.
Bede til, at Carol Anne hørte mig og gør, hvad jeg sagde.
Vi må derop så hurtigt, vi kan.
Det er for tåbeligt. Idiotisk.
Kan I da ikke se, at Carol Anne gør det her?
Hun får os til at tro, at det sker. Det er en hypnotisk...
Lige så tåbeligt og idiotisk, som da De hypnotiserede koppen gennem spejlet.
Godt.
Han vil prøve at narre jer. Han vil forsøge at skille jer. Det må ikke ske.
Jeres kærlighed, jeres bånd, jeres følelser for disse børn,
er vores bedste våben.
Lad mig om at løbe risiciene.
Hvad er det? En mystisk amulet?
- Et af dine værktøjer? - Den var en gave.
Fra en god ven. En mægtig medicinmand, der vandrede blandt ånderne
og kom tilbage.
Den er meget stærk. Jeg håber bare, at den er stærk nok.
For Kane tror stadig, at han har brug for hende.
Han var vanvittig, da han levede.
Og nu, i døden, er det vanvid blevet et uhyre.
Han vil have Carol Anne nu, inden hun vokser op.
Ungdom er en stærk livskraft. Uskylden er ren livskraft.
Vi mister kraften, når vi mister uskylden.
Uskylden er nemlig den eneste gave, vi får her i livet.
Alt andet skal man tilkæmpe sig.
Og den gave rummer renhed.
I den renhed ligger styrken.
- En masse meningsløst vrøvl. - Klap i, Seaton.
Lås den op.
Kan du stave til gorilla?
- G-O... - Carol Anne?
..R-I-L-L-A.
Korrekt. Prøv så fasan.
- Se på spejlet. - F-A...
..S-A-N.
Korrekt. Kan du stave til papegøje?
- Carol Anne? Carol Anne? - F-U-G-L.
- Forkert. Prøv igen. - Kom tilbage til denne side, Carol Anne.
Kom gennem spejlet. Du skal komme ind til os.
Vi savner dig. Du kan godt komme igennem spejlet, Carol Anne.
Vær nu sød, Carol Anne. Kom tilbage gennem spejlet. Kom tilbage til denne side, skat.
Carol Anne. Carol Anne.
Kom hen til mig, Carol Anne. Du må ikke være bange. Vær ikke bange, skat. Kom her.
Vil du ikke komme ind til os, Carol Anne?
Carol Anne.
Carol Anne?
- Carol Anne? - Kom her, Carol Anne.
Nej.
Tangina!
Hun er hysterisk. Se at komme ud herfra!
Jeg har dig, skat. Det skal nok gå.
Du er uskadt.
- Carol Anne! - Du klarer dig. Hvor er hun?
- Carol Anne drukner. Hun drukner! - Hvor?
Carol Anne!
- Du er i sikkerhed, Donna. - Carol Anne! Carol Anne!
- Hvor? Hvor er hun? - Hun drukner!
Hvad fanden betyder det? Hvem i helvede tager sig af det?!
- Skat... Tag dig lige af hende. - Carol Anne! Carol Anne!
- Carol Anne! - Rolig. Det skal nok gå.
Carol Anne drukner.
- Du må tage dig sammen, skat. - Det er for meget.
Jeg elsker dig og Donna. Det er vores familie. Lad os komme ud herfra.
- Lad Dr Seaton klare Carol Anne. - Hun er din niece.
Jeg er ligeglad. Jeg kan ikke holde til det her mere.
Jeg skulle aldrig have ladet dem sende hende hertil.
- Carol Anne! - Bruce... Lad nu være, Bruce!
Carol Anne!
Bruce!
Far! Far!
Slap af, Donna. Slap af!
Du er i sikkerhed. Du havde bare mareridt.
Vi har alle sammen mareridt.
- Hvor er min far? Jeg vil have min far. - Lig her og slap af. Jeg henter din far.
Mr Gardner? Mrs Gardner?
Hallo?
Carol Anne!
Og de troede, at jeg var hende!
Carol Anne?
Bruce! Bruce!
Carol Anne!
- Bruce! - Jeg så hende.
- Du tror, at du så hende. - Jeg så hende sgu.
Din datter er et rystende nervevrag ovenpå.
Og så render du igen efter den møgunge.
Fatter du ikke, hvad hun gør? Det er nøjagtig, som Dr Seaton sagde.
Intet af det, han siger, kan forklare, hvad der er sket i aften.
Kom!
Manden! Det var ham!
Husk, hvad Tangina sagde.
Hjælp! Hjælp os!
Hjælp os!
- Åh, gud! - Hjælp!
- Udefra og ind! - Hjælp!
Hjælp! Hjælp os! Hjælp!
Hjælp!
Udefra og ind.
Tangina gav mig den.
Hun gav os den!
Hun prøver at redde os, at få os igennem det her.
- Det er løgn. Intet af det her sker. Du lyver. - Nej, skat.
- Intet af det er virkeligt. - Hun prøver at få os igennem, Pat.
Hun prøver at redde os. Hold ud, Pat. Hold ud.
Hold ud, min egen. Hold ud.
Nej!
Hvem er du?
- Hvad vil du? - Have jer!
Bruce!
Ja!
Her er ikke koldt længere.
Hun sagde, at vi kunne gøre det. Hun sagde, at vi kunne slå dem.
- Det er overstået, min egen. - Hvor vil jeg gerne tro det.
Tro det! Tro det...
Det er overstået, og vi gjorde det sammen.
Se jer lige. Hvor er I latterlige.
Ved I hvad? Nej, glem det. Jeg forstår godt den slags.
Men alle er gået. Det gik fint. Jeg har låst.
I kan læse om det i avisen i morgen.
Nygifte...
Donna leder efter jer. Hun ringede.
Hun og Carol Anne er deroppe sammen med ham skolepsykologen.
Tal med ham, søde. Han har sikker aldrig mødt nogen med en garagefetich.
Mañana, venner.
Mr og Mrs Stanley... Hvordan går det? Jeg...
- Jeg har lavet lidt vvs-arbejde. Beklager. - Hvorfor det? Der var da ingen problemer.
Hvis der var problemer, beklager jeg. Det varme vand er snart tilbage.
- Noget måtte jeg sige. Se os lige. - Ja.
- Der røg sidste års løn! - Du ser dejlig ud, når du er våd.
- Den slags løgne må du gerne stikke mig. - Det gør jeg gerne.
Jeg glæder mig til at komme op, lægge mig på sengen og... være normal.
- Det lyder godt at komme op. - Hvad tænker du på?
Jeg vil pakke alle møgungens ting og sende hende hjem til min søster.
Det var ikke hendes skyld.
Jo, det er!
Åh, gud!
- "Udefra og ind." - Hvabehar?
Fandens! "Udefra og ind." Det var det, Tangina sagde.
Han styrer det indenfor, men ikke udenfor. Vi kan stadig få ram på ham. Kom!
Du skal ikke se ned.
Hold fast i den her. Uanset hvad, må du ikke slippe den.
Godt.
Dit lede svin!
Bruce!
- Carol Anne! - Gå din vej, Pat.
Han vil ikke have dem. Han vil kun have mig. Du elsker mig ikke. Du vil ikke have mig her.
Mine forældre elsker mig heller ikke. De sendte mig væk.
Kane elsker mig. Kane vil have mig.
Giv mig Tanginas halskæde. Så får du Bruce og Donna tilbage.
De er din familie. Jeg går med Kane.
Din mor og far elsker dig da.
De elsker dig højt! Jeg elsker dig også.
Jeg har svært ved at vise det, men det gør jeg.
Nej. Red din familie. De betyder noget for dig.
Det passer ikke! Du er en del af min familie.
Du og Donna er som mine egne børn.
Jeg elsker dig, Carol Anne. Jeg vil gøre alt for at bevise det. Tro mig!
- Nej, gå din vej! - Carol Anne!
Gå din vej!
Bruce?
Bruce!
Donna?
Carol Anne?
Tangina?
Bruce!
Åh, gud!
Hvor er du, Kane? Hvor har du gjort af min familie? Jeg vil have dem tilbage.
Tangina sagde, at du ikke kan tage dem, så længe nogen her elsker dem.
Jeg elsker dem, og jeg har den her til at beskytte mig.
Halskæden!
- Giv mig halskæden! - Nej.
- Halskæden! - Nej!
Åh, gud!
Kane!
Giv hende familien tilbage.
Du har ikke brug for dem. Heller ikke Carol Anne. Jeg kan føre dig ind i lyset.
Jeg har den viden og magt, der skal til.
Nej! Det må du ikke, Tangina! Hvordan bruger jeg halskæden, så jeg kan redde jer?
Tak, Pat. Men det er nødt til at være sådan her.
Sig farvel til Carol Anne for mig. Sig til hende, at jeg altid vil elske hende.
Og at hendes mareridt er overstået.
Tangina!
Tangina.
Vent, Tangina!
Hvor er de?
Pat!
Bruce!
Bruce.
Hun gjorde det. Hun reddede os.